Максимилиан Волошин
Към поета

Превод от руски: Петър Велчев, 2008

chitanka.info

Своята пещ запали на брега на морето — далече

от человешката гмеж, за да могат стихиите волни

да окриляват духа ти и да заглушат всяка глъчка.

И от приятели, и от следовници шумни пази се —

ще разглобят, ще изкълчат те твоите мисли и строфи.

В тази борба може само врагът да ти бъде съратник.

Славата само ще те приковава към твоите творения,

слънце за мъртвите тя е, за живите — камък надгробен.

Сам срещу всички бъди: мълчалив, и корав, и спокоен.

Виж, как скалата сломява кипящата мощ на прибоя.

Тъй и мечтата царува над кухия гняв на тълпите!

Ако внезапно с възхвала посрещнат те всички край тебе,

знай, че във твоята истина никой тук няма да вникне.

Вместо награда — интриги, лъжи, ругатни ще получиш.

В дните, когато с гол меч Справедливост развихря се сляпа,

в дните, когато народи се гърчат от обич фалшива,

в дните, когато картечници учат ни: братство какво е —

вярвай в Човека. Тълпата отбягвай, не бой се от нея.

Ала във всеки разбойник почитай разпнатия Бог.

1925

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.